- Kan jag stå till tjänst? - Ja. Tack.
- Jag behöver eltejp. - Okej. Ge mig din tomma så får du en ny.
- Tomma vadå? - Papprullen i mitten som blir kvar.
- Va? Varför då? - Det är så vi gör.
Jag kan inte ge dig en ny utan att få den gamla.
- Skämtar du? - Nej.
Som du vill, Dennis.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Gör mig en tjänst. Nämn aldrig det här igen.
- Det ska jag. - Det är en helgalen idé.
- Men det ska jag. - Vi måste jobba.
- Vi ska undervisa. - Chino. California Medical.
California Men's Colony. Norco. Soledad, San Quentin...
Om du sa att du ville börja surfa,
- sitta och röka gräs... - Folsom.
eller bli filmstjärna,
och skaffa lägenhet i Hollywood och en pekinges...
- Manson är 50 km bort i Vacaville. - Det är ett stenkast bort.
- Vill du träffa Charlie Manson? - Varför inte?
- Bara titta förbi och säga hej? - Ja.
Tack.
Ingen vill höra något om den jäveln. Det vet du.
Välkomna till San Francisco.
När ska du få tid till dessa mysiga pratstunder, Holden?
Jag fixar det.
Ingen får prata med Manson. Tom Snyder har försökt i åratal.
Vi är FBI.
Tänk om hans mänskliga rättigheter kränks?
Hoppa in.
I Kalifornien förblir 35 procent av alla mord olösta.
Det är fler än i alla andra delstater. Det har med geografin att göra.
Skogen, bergen, raviner, vandringsleder...
Du kommer inte åt Manson ens som FBI-agent.
CMF behandlar honom som en enhörning.
Ingen behöver tänka på psykologi mer än de i Santa Cruz.
I en mordsituation...
Sök upp Ed Kemper om du åker till Vacaville.
Vad utlöste det?
Vad var namnet?
Kemper. Ed Kemper. De kallade honom "Flickmördaren".
Om inte ens mördaren vet varför han betedde sig så?
Du kan inte missa honom. Två meter lång, 130 kilo.
- King-size. - Super-king.
- Våldsamma mord... - Dödade skoltjejer i Santa Cruz.
Sex tonåringar, högg av huvudet och låg med kropparna.
Dödade sin mamma med en klohammare och våldtog huvudet.
- Det var som fan. - I munnen.
- Nej... - Jo.
När främlingar mördar främlingar utan uppenbart motiv...
Han satt på psyket ända fram till dess.
Han är helt galen. Han mördade sina morföräldrar när han var 15 år,
men övertygade alla om att han var rehabiliterad.
Herregud.
I många av dessa brott är motiven inte bara oklara...
Jim Conor kände honom väl. Jag ska presentera er.
- Säkert? - Ja.
- på gränsen till obegripligt. - Tack.
Han kallades Big Ed. Alla här kände honom.
- Var han informatör? - Nej, men han var smart och rolig.
Han såg alla polisserier på tv. Han älskade Wambaugh och Police Story.
Han ville bli polis, men det blev aldrig så.
Han brukade skämta om att de kunde dölja hans bakgrund,
men inte hans feta arsle.
Fåniga saker som det.
Killar som han vill alltid bli polis.
Nollor vill ha pondus.
Ingen vill erkänna det, men nollor är till nytta.
- Hur då? - De är nyfikna.
De vet vad alla har för sig. Och många av dem är bittra.
- Känner sig orättvist behandlade. - Ed lade näsan i blöt.
- Var det innan ni kände till morden? - Vi kände till dem.
Vi kopplade inte honom till dem.
- Han frågade om dem. - Men ni misstänkte honom inte?
Vadå?
"Vadå?" Du gillade honom.
- Han var besvärlig men trevlig. - Lägg av.
- Det var svårt att inte gilla honom. - Och du grep honom?
Till slut smet han till Pueblo i Colorado, och väntade sig att bli jagad.
Ingen kom, så han tröttnade och överlämnade sig själv till polisen.
Han ringde från en telefonkiosk och erkände.
Vi trodde att han skämtade. Jag körde honom tillbaka.
Han slutade aldrig snacka. Gick in i minsta detalj.
Snacka om storvinst.
Efter några timmar sa jag: "Nu räcker det!"
Skulle Kemper prata med oss?
Försök hindra honom.
Vilka är "oss"?
David Berkowitz, 24.
Han sorterade brev på posten på dagtid så att han kunde...
- Vadå? - Vad förväntar du dig att få veta?
En mördare som inte kan sluta prata är en gåva.
En gåva?
Han utförde fellatio på ett avhugget huvud.
Hans tredje offer var ett 15-årigt barn.
Vill du inte prata om det?
Ska jag bara bära din diabildsprojektor?
Du ska hjälpa mig med det vi har tillstånd till.
Intresserar inte Kemper dig eller är han under din värdighet?
Både och.
- Mannen som enligt polisen... - Ska jag skippa slipsen?
Kostymen, då?
Om de upptäcker att du är från FBI blir det upplopp.
Om Shepard får veta att du intervjuar "Flickmördaren", så får han spel.
Det är lättare att be om förlåtelse än tillstånd.
Okej.
Om du ska göra det så måste du hålla dig helt kall,
överraska honom och sedan försvinna snabbt som ögat.
Bra råd.
Gå direkt dit och förvarna inte så att han kan kolla upp dig.
- Jag är kompis till Jim Conor. - "Jim Conor hörde av sig. Han hälsar."
"Jag tog en drink på Jury Room."
"Killarna säger att..."
- "Får jag kalla dig Big Ed?" - Nämn inte morden.
Du är inte där för att han är en nekrofil utan för att han fascinerar dig.
Hur kan jag inte nämna morden?
Ta det lugnt, bara.
- Vad gör du? - För säkerhets skull.
De släpper inte in dig med vapen.
Killen är två meter lång och väger 130 kilo.
- Just det. - Så vad kan han göra?
Han tar den från dig, dödar dig med den, och sedan har han sex med ditt huvud.
Vänta lite.
- Okej. - Jag vill inte förstöra nöjet.
Nio blir bra.
Du kan följa med. Och anteckna.
Anteckna du, så renskriver jag.
Ska du verkligen spela golf medan jag får djup insikt om "Flickmördaren"?
- Jag är ledig. - Du lär ångra dig.
Nej. Du lär göra det,
när han inser att du utnyttjar honom utan att han tjänar på det.
- Det gör han. - Vadå?
Han får vara delaktig i nåt i stället för att bara ruttna i cellen.
Delaktig i vadå? Vi är inte ens här.
Okej.
Jag måste be dig om brickan och tjänstevapnet.
Okej.
Och du måste skriva på några papper.
En friskrivningsklausul: I händelse av din död eller om du tas som gisslan,
attackeras eller misshandlas inom fängelset,
fråntas USA:s regering allt ansvar.
Okej.
Kyss mig i arslet.
Ta hit det.
Din jävel!
Kan vi ta av...
Nej, det går inte. Det är reglerna.
Det kan bli lite besvärligt.
FBI bestämmer.
- Okej, då var det klart. - Tack, Jim.
- Vi ses sen. - Vi ses.
Holden?
- Edward. - Edmund.
- Förlåt, jag trodde att... - Är du trött?
- Hur vet du det? - Det är en trevlig rutt, men lång.
Edmund var mammas idé, så du kan kalla mig Ed.
Visst.
Hur kan jag hjälpa till?
Okej...
Jag undervisar på avdelningen för beteendevetenskap i Quantico,
och jag hade en idé...
Har du ätit frukost?
Vill du ha en smörgås?
- Nej, det är bra. - Vad gillar du för smörgåsar?
- Det är bra. - Vill du ha en med äggsallad?
- Tack, det är bra. - Jag ordnar en med äggsallad.
Jag kan få det mesta från köket.
Okej.
- Finns det tonfisk? - Äggsalladen är bättre.
- Jim. - Ja, Ed?
Har du sett Mitch? Kan du hitta honom åt mig?
Gott, va?
Killarna är toppen.
Jag har varit här i fem år. Vi kom bra överens från början.
Gillar du vakterna?
De gillar mig. Jag är artig.
Jag hörde att du brukade ta en drink på Jury Room.
I Santa Cruz?
Ja, det var trevliga killar.
Jag ansökte om att bli polis.
Min mamma pratade med dem om att få min tid på psyket struken.
Det var tydligen inget problem, men jag var för lång.
För lång?
Man kan ju vara för kort...
- Vadå? - Inget. Det verkar bara...
- Tror du att de ljög för mig? - Nej.
Poliserna gillar mig, för de kan prata med mig...
bättre än de kan prata med sina egna fruar.
Jaså? Vad pratar ni om?
Du vet... böcker, filmer.
Jag ser alla polisserier på tv.
Känner du till...
Joseph Wambaughs Police Story? Såg du den?
Stort fan. Jag lärde mig mycket av den.
Jaså?
Vad lärde du dig?
När det gäller poliser, så såg jag till att inte hamna i en fälla.
Jag visste precis hur de tänkte efter att ha sett Wambaugh.
- Vilken typ av fälla? - Klassikern är att man pratar för mycket.
Visar för mycket intresse. Man måste verka likgiltig.
De försökte lura mig, men jag var smart.
Jag snackar inte. Punkt slut.
Jaså? Intressant.
Så...
du har en idé?
Ja.
Det är ungefär...
Det rör forskning, kan man säga.
Forskning?
En serie intervjuer, samtal med...
individer som du.
Så vi ska bara prata?
Ska jag inte åka nånstans och genomgå tester?
Nej. Inga tester. Vi ska bara vara här.
- Varför? - Jag tror att det kan vara till nytta.
- Vad ska vi prata om? - Jag vet inte.
Ditt...
beteende, kanske.
Om du vill.
Vi behöver inte prata alls om du inte vill.
Varför är du så spänd?
- Du verkar spänd. - Nej, jag är inte spänd.
Ärligt talat så får jag inte så många besök.
När jag får besök, tror du att de vill prata om den här skiten?
Fan heller. Det är som att jobba på slakteri,
det tar död på alla samtal.
- Gjorde du det? - Nej, jag säger bara att...
Folk som yrkesmässigt jagar andra människor
vill bara prata om hur det känns.
Det som hände. Hur totalt sjukt det är.
Okej.
Det är inte lätt. Att mörda folk är ett tufft jobb.
Fysiskt och mentalt. Jag tror inte att folk fattar det.
Man måste få utlopp.
Vad skriver du?
Det var ett intressant ordval. "Yrkesmässigt."
Vad skulle du kalla det?
En hobby? Jag skulle säga att det är mer än så.
Titta på konsekvenserna. Det är mycket som står på spel.
Hjälper det här? Får du det du ville ha?
- Jag tror det. - Bra.
Får jag fråga dig en sak?
Tror du att fängelset hjälper dig?
Skämtar du?
Anser du att du inte borde vara i fängelse?
Det är som att stänga stalldörren när hästen redan har skenat.
Vad borde staten göra istället?
Lobotomi vore inte helt fel.
Lobotomi?
Som Frances Farmer.
- Minns du Frances Farmer? - Nej.
Jag älskade henne. Hon var skådespelerska.
De lobotomerade henne på 50-talet.
Hon var smart och stark, men missförstådd. Hon liknade mig.
Tror du inte att psykiatri kan hjälpa dig?
De gjorde allt sådant på mentalsjukhuset.
Det funkade inte.
Jag tror att en operation vore det bästa för mig.
Och om operationen inte... "funkar"?
Vad gör vi då med Ed Kemper och andra som han?
Är inte det ditt bord?
Men ur ditt perspektiv?
Tortyr till döds?
Vad är det du inte berättar?
Varför tittar du på mig så där?
- Hur då? - Konstigt.
Du tittar på mig som om jag är ett försöksdjur.
Om jag ska vara uppriktig så verkar du vara en trevlig, vanlig...
Jag har svårt att koppla dig till det du sitter inne för.
Visst.
Jag var en vanlig kille större delen av mitt liv,
med ett bra hem i en trevlig förort.
Jag hade husdjur och gick i en bra skola.
Jag var en omtänksam, bildad, väluppfostrad ung man.
Det råder det inga tvivel om.
Men...
samtidigt...
levde jag ett avskyvärt, depraverat, parallellt liv
fyllt av våld, kaos, skräck och död.
Tja...
Det låter som om du hade din egen ovanliga...
Metod. Absolut.
Det jag tänkte säga var...
signatur.
Eller oeuvre, kanske.
Du borde studera det.
Kan du stava till oeuvre, Holden?
Det finns många fler som jag.
Tror du?
Folk som seriemördar som du?
- Serie? - En efter en.
Regelbundet.
Jag har kallat dem...
seriemördare...
om du vill.
- Hur många skulle du säga? - Tja...
Det skulle vara en gissning, men just nu...
- I Nordamerika, fler än 35. - 35?
Men ni hittar dem aldrig om de inte vill bli hittade.
Det kan inte stämma.
Jag är ingen expert, ingen auktoritet.
Jag är bara en extremt skicklig mördare,
som tillbringade mitt vuxna liv med att undgå att bli gripen...
tills jag anmälde mig själv, eftersom de aldrig skulle ha tagit mig.
Tro vad du vill.
Vad vill du få ut av mig?
Jag har ingen aning.
Hans "oeuvre"? Vad i helvete? Tror han att han är Stanley Kubrick?
Han var väldigt pratsam.
Han gillar att prata med poliser. Han är ensam. Han kan prata hela dagen.
Han är ingen vanvettig lustmördare.
Vi måste nog inse det.
Han högg huvudet av kvinnor och hade sex med liken.
Om inte det är vanvett...
Han är så vältalig.
Han är noggrann och mycket intelligent.
Han valde noggrant ut små, unga kvinnor som inte kunde försvara sig.
Djurisk slughet.
Han är självmedveten och objektiv. Det är väl ovanligt?
Han säger det du vill höra, precis som han gjorde på psyket.
Han snackade sig därifrån och drog ut på jakt.
- Var inte så naiv. - Varför tror du att jag är det?
Jag kan de här asen. Snart börjar han kräva privilegier.
- Snart klagar han hos vakterna... - Följ med nästa helg.
- Och se själv. - Nej, det tänker jag inte göra.
Ska du bara spela golf?
Det hjälper mig att tänka. Du borde prova det.
Ja. Lite högre upp.
- Lite åt vänster. - Från mitt eller ditt håll?
Mitt.
Är det okej?
Ja. Vad är det?
Vill du ha en paus?
Varför skulle jag vilja det? Det funkar inte så.
Ska jag göra något annat? Smeka dina bröstvårtor?
- Varför det? - För att komma vidare.
- Det är bra, men sluta inte. - Okej.
Han vet mer om lustmord
än hela FBI:s avdelning för beteendevetenskap.
- Vi borde anställa honom. - Skulle FBI göra det?
Knappast.
Alla har blivit galna för att Berkowitz vill sälja sin historia.
New York ska försöka förbjuda sånt.
Det vore hemskt för offrens familjer.
- Vad vill ni ha? - Hej.
Kan jag få två ägg,
stekt potatis och rostat bröd med vindruvsgelé?
Och du?
- Jag tar en smörgås med Ed-sallad... - Vadå?
- En smörgås med äggsallad. - Du gillar ju inte äggsallad.
- Tack. - Okej.
Jag tar en Denver-omelett.
Du kan inte låta bli att prata om honom.
Vi kan lära oss mycket av nån som Kemper.
Han beskrev det som ett yrke.
Att mörda kvinnor? Herregud. Hur kan man försöka förstå det?
Han var oattraktiv, saknade sociala färdigheter.
Det stämmer på många män.
Varför hatar han kvinnor?
Jag borde fråga.
- Men inte rakt på sak. - Inte?
Han låter som nån som berättar det man vill höra.
- Du måste avväpna honom först. - Du menar...
- Vadå? - Fråga honom saker om honom själv.
Luta dig närmare, lyssna uppmärksamt.
- Det gör jag. - Korsa inte armarna.
Spegla hans rörelser.
Uppmuntra honom att prata om saker han gillar.
Är det kvinnlig list?
Korsa benen åt hans håll.
- Gör du verkligen sånt? - Men rör inte vid honom.
Du vill få honom att gilla dig,
men inte att han ska tro att du tänker knulla honom.
Du skulle se din min!
Så här är det:
Jag var fältagent i fem år och undervisade i två år på akademien.
Jag har skött mig perfekt. Jag är Eliot Ness. Jag...
Du är Melvin Purvis, G-MAN.
Exakt.
På den tiden fanns det inga kvinnor på FBI. Bara män.
Och så börjar jag på college och plötsligt är jag Warren Beatty.
Allt är tillåtet.
- Socker? - Nej.
- Mjölk? - Ja tack.
Plötsligt är det disco, poppers och tjejbarer.
Det kryllade av brudar.
Fitta. Jag förstår.
Brudarna gillar verkligen killar med polisbrickor.
"Bensin, gräs eller sex. Ingen åktur är gratis."
Snart är jag med en 24-åring som jag träffade på en bar.
Ingen har varit så galen i mig i hela mitt liv.
- Skryt inte. Det klär dig inte. - Herregud. Förlåt.
Jag skämtar bara.
Gosse...
hon hittar på mycket i sängen.
- Vem älskar inte unga fittor? - Ja, det gör jag verkligen.
Passa på med den unga fittan innan hon förvandlas till din mamma.
Ja.
Så var du oskuld innan dess?
- Nej, inte alls. - Du låter som om du var det.
- Vadå? - Än sen? Jag var oskuld i många år.
Nej, det är inget fel med det. Man jag var... inte det.
Den här nya tjejen, får du ta henne i ändan?
Det har vi inte diskuterat.
Fråga henne.
Ett rövhål suger in kuken, bokstavligen.
Det är som ett sugande hål.
Det är lätt.
Men när man knullar någon i halsen är det precis tvärtom.
Det är bara motstånd. Det är svårt.
Låt mig visa.
Känner du?
Det är bara muskler.
Brosk.
Är det här intressant?
- Ja. - Jag kan hoppa över detaljerna.
Nej, jag vill ha detaljerna.
Ett stort college-campus
är som en jättelik godisaffär, om du förstår vad jag menar.
Okej.
Din mamma arbetade väl på UCSC-campuset?
Påminn mig om vad hon jobbade med.
- Administration. - Okej.
Hon levde bara för sitt arbete och sina kvinnliga elever
som hon pysslade om hela tiden.
Försummade hon dig för deras skull?
Man kan säga så här:
Hon hade en mycket frispråkig syn på män.
Hon hade ett misslyckat äktenskap med min far.
Jag liknade honom mycket, så...
Du påminde henne om honom.
Utvecklade du ett hat mot unga kvinnor på grund av det?
Enligt henne,
skulle jag aldrig kunna få någon av de tjejerna,
eftersom jag var ett pinsamt missfoster.
- Hon såg dig som misslyckad. - Hör på:
Min mor var en anständig, rejäl, förståndig kvinna,
men när det gällde mig, visade hon inget annat än förakt...
och besvikelse.
Det måste ha varit hemskt.
Så här är det...
Jag lyssnar.
Kvinnor är födda med ett litet hål mellan benen...
som alla män i världen vill sticka in saker i.
Och de är svagare än män,
så de lär sig strategier.
De utnyttjar sin hjärna och sitt kön,
och de lär sig intuitivt att förödmjuka.
Förödmjukade din mor dig?
Ed?
Lustmord passar inte.
Han knivhögg, våldtog och halshögg inte sin mamma av sexuell lust.
Han formades till att göra det.
- Sa han det? - Mer eller mindre.
Det är bara snack. Han lärde sig språket på psyket.
- Han använder det. - Min instinkt säger nåt annat.
Valde han sina ord noggrant eller pratade han bara på?
Mycket noggrant.
Han har koll på dig. Han säger det han tror att du vill höra.
- Varför vill jag höra det? - För att du är du.
Du berättade om din utbildning, smarta flickvän och känslighet,
och han anpassar skitsnacket efter det.
- Varför berättade du allt? - För att få honom att slappna av.
Varför ville du berätta om din flickvän?
För att få honom att prata.
Han har suttit i fängelse i sju år. Han har övat. Uppmuntra honom inte.
- Jag försökte avväpna honom. - Du är FBI-agent.
Ge honom inget. Han är ditt subjekt. Var objektiv.
- Jag måste lita på min instinkt. - Där har vi ordet igen.
I Fairfield i Iowa famlade du i mörkret,
men nu har du plötsligt fått perfekta instinkter.
Det har varit en process.
Vad som än hände där inne så var det en viktig erfarenhet för dig,
men du måste förstå att vad du än tror
så finns det en klar möjlighet att han manipulerar dig.
Det är inte mitt fel.
Jag är kommissarie Roy Carver.
Jag kom lite för sent, men er presentation var toppen.
- Tack. - Glad att vara till hjälp.
Innan ni åker skulle jag vilja fråga om en sak.
Ni är inte bara här för att undervisa.
- Vi är bara här för det. - Det är det vi fokuserar på.
Jag hoppades att ni skulle vilja titta på något... ovanligt.
Visst.
Hon heter Rosemary Gonzales, 73 år gammal.
Hennes man dog i cancer, så hon sålde bondgården i Chico,
flyttade till Sacramento för att bo nära barnbarnen.
För två veckor sedan hittades hon svårt misshandlad vid bakdörren.
Det var inget rån.
Hon var antastad och misshandlad, men inte våldtagen,
och hennes hund hade fått halsen avskuren.
Dödades den för att den försvarade henne?
- Eller av nåt annat skäl? - Jag vet inte. Men det är intressant.
- Varför knivhögg han henne inte? - Han kanske inte vågade?
Jag tvivlar på att nån latinamerikan med kniv blev rädd för en gammal dam.
Varför säger du latinamerikan?
Latinamerikaner och svarta bor där.
Identifierade hon någon sådan?
Nej. Hon har glidit in och ut ur koma de senaste tio dagarna.
Nu har hon vaknat, men hon minns ingenting.
Handlar det om hunden?
En skotsk terrier kan vara högljudd. Skallet...
- kan vara störande. - Hör på...
Vi behöver veta hur oroliga vi ska vara.
LEDIGA RUM
Min man hade gråtit om han hade sett mig så här.
Jag gråter inte. Jag är stark.
Men han var som ett barn.
Det hade förstört hans tro på människan.
Vad har jag gjort?
Vem skulle göra nåt sånt?
Jag har aldrig skadat någon.
Jag har inga fiender. Jag klär mig inte som ett fnask.
- Jag är en gammal dam... - Está bien.
Låt mig fråga dig en sak.
Bet din hund någonsin någon?
Aldrig.
Skällde han på någon? Några klagomål från grannarna?
Nej, han var väluppfostrad.
- Vem klipper gräset, Rosie? - Ja, vem hjälper dig med trädgården?
Jag har diverse hjälp. Barn oftast.
- Vilka barn? - Barn från grannskapet.
Vi har bra sammanhållning här.
Kände du igen förövaren? Var han bekant?
Jag minns inte.
- Har du barn? - Två döttrar.
Gifta?
Den äldsta är skild.
Den yngre träffar jag inte ofta.
Minns du något annat? Var han stor? Liten?
Några födelsemärken, ärr, tatueringar, andra kännetecken?
Jag minns månsken.
Och...
Jag minns en lukt.
Vadå för lukt?
Jag vet inte, han bara...
- Han stank. - Av vadå?
Fett, bensin, gödsel?
Som en luffare. Som någon som behövde ett bad.
17-18-årig skolungdom, dåligt självförtroende, hatar auktoriteter,
kommer inte överens med föräldrarna.
Vadå, någon skitunge?
Hamnar i bråk med pappan en kväll,
han kanske får tag på sprit och råkar gå förbi huset,
känner igen det eftersom han klippte gräset där när han var yngre.
- Nån unge från grannskapet? - Han går in.
Hon känner inte igen honom, utan tror att han brutit sig in.
Det blir handgripligheter. Han är full och misshandlar henne.
Han knivhugger hunden eftersom den skäller som en galning.
Och sedan flyr han.
- Menar ni allvar? En tonåring? - Han har dålig hygien.
Badar inte, för det är vad föräldrarna vill.
Vi har många sådana tonåringar här omkring.
Men vilket missfoster sprättar upp en hund?
Killen kanske såg hunden på gården
och fick för sig att göra ett månskens- experiment med sin kniv och upptäcktes.
En omtänksam gammal dam skulle ta in hunden på kvällen.
Hon gick ut med hunden för att hon hörde något.
Hör på... Det var fullmåne.
Vi har funderat på om det skulle kunna vara några...
sådana där satanister.
Hunden kanske var ett rituellt offer eller liknande.
Notan.
Förhör ungdomarna i området. Nån vet något.
- Vi har förhört en kille två gånger. - Ta in honom igen.
Familjen lär klaga. Hans faster arbetar för delstaten.
- Gör det formellt, då. - Vi behöver en arresteringsorder.
Vi kanske kan ordna det.
Fan!
Nancy dödar mig. Det finns inget flyg förrän på söndag.
- Killen kanske är som Kemper. - Vi måste hitta ett rum.
Jag ordnar det. Vi kan vända det till en möjlighet.
- Det kan hjälpa Gonzales-fallet. - Att jag måste stå ut med dig...
- Vi kan prata med Kemper. - Nej!
- Jag ska spela golf. - Följ med mig.
- Jag pratar inte med Ed Kemper. - Bara för bakgrundsinformation.
- När eskalerade hans beteende? - Du kan inte låta bli morsaknullaren.
Säg inte "morsaknullaren".
Han kommer att reagera på din senioritet.
- Du kan röka ut honom. - Nej, inte nu.
Vi är fast här i helgen. Vad ska du annars göra?
Glöm det, sa jag.
Så... du är högsta chefen?
Jag startade avdelningen för beteende- vetenskap för många år sen,
men Holden har många nya idéer.
Så Holden är den modige nykomlingen?
Bill lärde mig allt jag vet om brottsligt beteende.
Jaså?
Låt mig fråga dig en sak, Bill.
Vad tycker du om Joseph Wambaugh?
Han känner Joe.
- Eller hur, Bill? - Tja...
Han baserade en hel del av serien på Bill.
Det var som fan...
Inte handlingen, men de psykologiska insikterna och språket.
Faktiskt.
Fascinerande.
Skulle gärna hugga dina idéer nån gång...
Det låter som livstidsstraff.
Kanske du kan prata lite om din bakgrund med Bill.
Du kanske kan berätta det du berättade för mig häromdagen om din mor.
Min mor?
Du förstår, Bill, redan som barn hade jag livlig fantasi.
Som tonåring började jag skära sönder saker.
GI Joe. Min systers dockor.
Jag slet av deras huvuden och skar upp kropparna.
Lemlästade dem.
- Fantiserade du om riktiga kvinnor? - Ja.
Min mor skällde på mig och sa att jag var sjuk.
Hon trodde att jag skulle göra något hemskt en dag.
- Vad trodde hon att du skulle göra? - Våldta min syster eller något, antar jag.
- Det var när jag var tio år. - Trevligt...
Inte precis The Brady Bunch.
- Varför trodde hon det? - För att hon var galen.
- Skrämde du henne? - Hon skrämde mig.
Hon tvingade mig att sova på en smutsig madrass i källaren.
Hon låste dörren. Jag var tio år.
Sedan blev det hundar och katter. Jag ströp dem och grävde ner dem.
Vänta lite. Förlåt.
Bara för att få utlopp.
Förstår du vad jag säger? Det är klassisk förträngning.
Det var mitt sätt att fly från omvärldens galenskap.
- Sedan... - Vänta, jag måste bara...
Förlåt.
Var det därför din mor skickade bort dig?
Till slut rymde jag till min far, men han ville inte heller ha mig.
Så de skickade iväg mig att bo hos min mormor.
Hon trodde att jag var galen.
Var det därför du sköt henne?
De var båda kontrollerande, aggressiva, matriarkaliska kvinnor.
- Matriarkala? - Kvinnocentrerade.
Skriv ner det. Det är ett viktigt antecedentium.
- Vad hände efter det? - De satte mig på ett mentalsjukhus.
Jag var 15 år. Jag var 21 när jag kom ut.
Alla de åren när andra upplevde sin "sexuella revolution".
Jag var inlåst i ett rum.
Minns du hela flower power-grejen? Tjejerna var inne på kärlek och fred.
Jag var inte impotent fysiskt, utan känslomässigt.
På grund av hur jag formats av min mamma. Som du sa.
- Formad? - Ja.
Du förstår, Bill,
jag visste en vecka innan hon dog att jag skulle döda henne.
Hon gick på fest, kom hem full och hon kom hem ensam.
Jag frågade hur kvällen hade varit. Hon bara tittade på mig.
Hon sa: "I sju år...
har jag inte haft sex med nån man, på grund av dig, min mördarson."
Så jag tog en klohammare och slog ihjäl henne.
Sedan högg jag av huvudet.
Och förödmjukade henne.
Och jag sa: "Så där. Nu har du haft sex."
Om det är något jag vet, så är det detta:
"En mor ska inte håna sin egen son."
Om en kvinna förödmjukar sin lille son,
så blir han fientlig och våldsam och värdelös. Punkt slut.
Mina damer och herrar, vi har nu nått marschfart...
- Vi behöver prata. - Fattar du nu?
Jag måste berätta för Shepard vad vi har gjort.
Det är för tidigt.
Ju längre vi väntar, desto värre blir det.
- Vi drunknar i byråkrati. - Det finns skäl till det.
FBI är en trög byråkrati, men den är effektiv.
Kemper är inlåst. Vad kan han göra?
Kemper är en extrem pratkvarn. Han är kompis med alla vakterna.
Tror du inte ryktet att han träffar en FBI-agent har nått chefen?
Ett par månader, det är allt jag behöver.
Nej. För om vi blir ifrågasatta, blir vi avstängda i minst ett par veckor.
Och då kan vi glömma Gonzales-fallet.
De får aldrig tag på killen.
Sa ni till en kommissarie i Sacramento att ni skulle kontakta åklagaren
på FBI:s vägnar?
En åklagare frågade varför jag hade två agenter i Sacramento.
"Två idioter", sa han.
Det är ett märkligt fall.
Lokalpolisen hade kört fast och vi ville hjälpa dem.
Vad tänkte ni på?
- Vi såg det som brådskande. - Omständigheterna var ovanliga.
Misshandel? Sedan när lägger sig FBI i det?
- Det var inte ens mord. - Om man inte räknar hunden.
De senaste tre åren har du klagat över hur stressad du är av undervisningen.
Jag gav dig en assistent, och du ägnar din tid åt det här?
Jag hoppas att ni förstår min ståndpunkt.
Är det något annat ni vill berätta?
Jag är tillbaka på tisdag, ifall du vill hämta mig på flygplatsen.
Visst, gärna.
- Du borde följa med någon gång. - Till Detroit?
Besöka dina gamla kvarter. Träffa min mamma.
Bra att veta var vi står.
- Jag träffar gärna din mamma. - Jag sa "nån gång".
- Det skulle faktiskt vara trevligt. - Jag menar så småningom.
Hon är säkert jättetrevlig.
Hon är faktiskt en satkärring, särskilt när det gäller folk jag dejtar.
Jaså?
Men... jag gillar dig.
Jag kanske ger dig ett tips så att hon gillar dig.
Vad kan det vara?
Mamma struntar i vad du gillar för musik,
vad du jobbar med eller vad du har för bil.
Hon kommer att fråga dig om din mor.
Det verkar vara en oskyldig fråga, men hon iakttar dig noga.
Tror hon att du älskar och respekterar din mamma,
så vet hon att du kommer att behandla hennes dotter likadant.
Det är ganska smart.
Så... tycker du om din mamma?
Ja, det gör jag.
Jag gillar verkligen att prata med henne.
Jag visste väl att du var mammas gosse.
Följ med imorgon. Du har redan klarat provet.
Jag kan inte även om jag skulle vilja. Shepard låter oss inte lämna stan.
- Varför? Vad har hänt? - Vi...
Jag... klantade verkligen till det.
Har ni fått husarrest?
När tänker de börja ta det på allvar?
- Hej. - Hej.
- Hur fick du min adress? - Personalavdelningen.
Vi åker tillbaka till Shepard.
Vi berättar om Kemper och vad vi har gjort.
- Tror du att han lyssnar? - Vi gör det officiellt.
Vill du inte vänta tills Sacramento-grejen har lagt sig?
Nej, jag vill åka tillbaka dit och ordna saken.
Om vi ordnar det, kanske Shepard låter oss göra det vi vill.
Han är inte dum. Han måste lyssna.
Är ni fullkomligt från vettet?
Intervjuade ni Edmund Kemper?
Inte intervjuade. Vi hade ett samtal.
Han sa intressanta saker som visade sig vara till nytta.
- Vad fan? - Jag hade en idé...
Jag är trött på dina idéer.
Det är inte vårt jobb att tycka synd om dem.
Vi ska avrätta dem. Hur länge har det pågått?
- Bara medan vi var i Sacramento. - Samtalen belyste saker
som vi utforskar på avdelningen.
Det finns ett samband med brottsplatsfynd.
Vi är på rätt spår.
Bevis på att FBI är på rätt spår efter alla dessa år?
Vilken lättnad. Jag är glad för vår skull.
- Vi är också glada. - Gör dig inte lustig.
Ni sabbade Gonzales-fallet och irriterade åklagaren i Sacramento.
Och nu har ni intervjuat livstidsdömda i fängelset.
Insikterna från besöken kan hjälpa oss att identifiera
personen bakom attackerna i Sacramento och förhindra andra.
Fel och fel igen. Så här är det: Bränn era anteckningar.
Nämn aldrig det igen. Skriv inga rapporter. Det är slut.
Ursäkta mig, sir.
Det finns nåt här som vi behöver utforska.
Okej, grabben. Du stirrar in i pistolmynningen.
Tre saker: Ifrågasättande, avstängning, förflyttning.
Ursäkta mig.
Låt mig säga en sak. Jag har gjort den här skiten i sju år.
Jag tränade Holden eftersom han kom till min avdelning.
Han kan brottspsykologi.
Han har läst på och jobbat hårt. Och han har nog en poäng.
Han har blivit kompis med "Flickmördaren".
Om det här ska funka måste vi prata med flera.
Flera? Nej. Vad blir det sen? När har ni bokat in Manson?
- Vi tänkte oss juni. - Det är rätt!
Vi måste utnyttja alla resurser...
Vad är det med dig? Har du tröttnat på golf?
Fängelserna i Kalifornien är fulla av lustmördare.
- Och det var vårt jobb att sy in dem. - Där de tynar bort.
Dra en annan snyftvals. Det är bortkastade resurser.
En bortkastad möjlighet.
- Vi kan använda personerna. - Hur då?
- Deras kunskap och insikter. - Om vad?
Sig själva.
Så vi har kött på benen när vi diskuterar frågan.
- Kan du få tyst på honom? - Jag har gått bet hittills.
Hur kan vi överlista galningar om vi inte vet hur de tänker?
Jag gillar dig, Bill.
Jag gillar inte honom, men jag gillar dig.
Okej, ni får fortsätta med er lilla show.
Men ingen får veta nåt. Uppfattat?
Ni flyttar ner i källaren på avdelningen för beteendevetenskap
och rapporterar bara till mig.
Källaren. Jag är 44 år.
Ni kan lägga 10 av era 50 arbetstimmar på det här.
Om jag anser att nåt är oförsvarbart, onödigt eller osmakligt,
så stoppar jag det. Är det förstått?
Ja.
Och tack, sir.
Tack, sir.
Undertexter: Tina Engström